Tio dollar på att tågtrappan inte stannar...
- ...mer än en fot från strecket. - Visa lite vördnad.
- Fem dollar. - Lägg av. Vi ska på begravning.
- Åt vilket håll ligger stan? - Följ vägen. Du kan inte gå fel.
Känner du honom?
Nej, men jag känner till typen. Jag gillar den inte.
Vad tror du att han gör här?
Det får vi nog snart veta.
Ursäkta mig...
- Ska ingen annan stiga av här? - Nej, herrn.
Han kommer väl inte. Lika bra att få begravningen överstökad.
Så kan man också se det.
Ni kunde ha vunnit fem dollar var.
HASTINGS VAPENSMEDJA
Var det nån som steg av tåget förutom du?
Nej.
- Känner du nån som heter John Elder? - Jag vet vem det är.
Är du rädd för honom?
Nej. Men du måste vara det.
Det är oftast därför folk lejer mig. För att de är rädda för nån.
Dra inga förhastade slutsatser.
Jag visste inte att John Elder var här i trakten.
Det är han nog inte.
Du kanske bara behöver stanna här ett tag-
-och ta ett annat tåg tillbaka.
Det spelar ingen roll vad jag måste göra, bara jag får betalt.
Du ska få betalt.
Ta in dina prylar i huset.
Varför lejer du en revolverman, pappa?
Dave, du är för ung för att minnas John Elder.
- Vad har Elders med oss att göra? - Inte Elders, bara John.
Vad har han med oss att göra?
När han gav sig av tillhörde den här ranchen hans familj.
- Men det här är ju vår mark. - Det är klart att det är.
Det är klart. Men han kanske ser saken annorlunda.
Och vi behöver marken.
Vi ska behålla den.
Märklig utstyrsel för en begravning.
Det kan bli mer än en begravning.
Jag förstår inte? John Elder steg ju inte av tåget.
Han kan dyka upp ändå.
Han skulle inte ställa till bråk på sin egen mors begravning.
- Inte utan goda skäl. - Han kan tro att han har goda skäl.
Och så har vi karln som steg av tåget.
Ben, John Elder är inte efterlyst för nåt här. Kom ihåg det.
Han är revolverman. Han och jag är på motsatta sidor.
Det var du själv som sa det till mig.
Gud, i Dina händer-
- anbefaller vi vår kära hädangångna syster Katie Elder-
- som i dag jordas vid sin älskade makes sida.
Katie Elder, en kvinna som var oss alla kär.
En strävsam, hederlig kvinna.
Hon gick dina vägar, o Herre, på tusen sätt.
Hon var allas vän och de sjukas tröst.
Hon gjorde vår värld bättre under sin levnad.
De som kände henne och höll henne kär-
- är bättre människor tack vare hennes förståelse.
Katie Elder levde här i Clearwater i många år.
Alla här kände henne väl.
Hon uppfostrade fyra söner, John, Tom, Matt och Bud, den yngste.
Hon begärde inget för egen del-
-hon gav hellre än hon tog emot.
Hon ägnade sitt liv åt att hjälpa familj och vänner.
Av jord är du kommen, jord skall du åter varda.
Vi tror på återuppståndelsen och det eviga livet.
Gud, Din barmhärtighet är utan gräns.
Hör våra böner för Din tjänarinnas själ...
...och låt henne komma till ljusets och glädjens rike...
...i Dina helgons gemenskap. Amen.
Amen.
En gång sålde hon en blind häst till mig.
En kvinna gjorde mig det.
Hon grundlurade mig.
Hon heter Katie efter er mamma.
Vilket vackert barn.
Jag ville bara berätta det för er.
- En av er saknas väl? - Ja, John, den äldste.
Han rör på sig en hel del.
- Om jag kan göra nåt... - Pastorn har gjort mer än nog.
Vad då? Skrivit några brev?
Nej, det var en väldigt fin predikan.
Inte tillräckligt. Hon hade rätt till vackra ord, och jag fann inga.
Jag tyckte att pastorn talade bra.
Inte tillräckligt bra för henne.
Men det vet nog inte du nåt om.
- Billy... - Hej, John.
Du borde vara klokare än att smyga dig på folk.
Du är lika snabb som förr, kanske snabbare.
- Har du fått mycket övning? - Har ni fortfarande ingen tidning?
Nej, men vi har gott om sladdertackor.
Varför tar du bakvägen in i stan? Räknar du med bråk?
Det finns alltid nån som väntar på en. Clearwater är inte annorlunda.
Men jag är inte ute efter bråk.
- Hur länge tänker du stanna? - Jag vet inte, jag kom just.
Får man inte ens ta av sig hatten innan du ber en ge sig av?
Jag ber dig inte ge dig av, jag frågar bara hur länge du tänker stanna.
Finns det nåt skäl till att jag inte borde stanna?
Ja, faktiskt. Ett par skäl.
Det här är inte ditt hem längre. Du bröt upp för några år sen.
Fortsätt.
Och en annan man kom till stan i dag.
Han sägs vara skicklig med revolvern.
- Vem är han? - Jag vet inte. En främling.
Men han går visst att leja.
Och jag har en ung biträdande sheriff-
- som är väldigt samvetsgrann i tjänsten.
- Är jag efterlyst för nåt, Billy? - Nej.
- Då har jag en bra idé. - Jaså?
Säg åt ditt sheriffbiträde att köra ut den andra karln ur stan.
Det skulle förstås vara en möjlighet.
Men han är inte heller efterlyst för nåt.
Jag är här för mammas begravning, och för att hälsa på mina bröder.
- Har du nåt emot det? - Nej.
- Bra. - Vill du träffa dem, så ta den vägen.
- Då slipper du passera stan. - Ranchen ligger där borta.
Inte nu längre. Morgan Hastings äger den nu.
Katie bodde i Lupinstugan när hon dog.
- När hände det? - Far din dödades för ett halvår sen.
- Vem gjorde det? - Det har jag inte lyckats ta reda på.
John...
Gör inget dumt.
Det är nåt du inte vill berätta. Vad är det?
Du vet, den där karln som inte steg av tåget?
- Han vi inte är rädda för? - Vad är det med honom?
- Han är här. - Hur vet du att det är han?
Stor karl, drygt 1,90 lång, 90 kg, ser hård ut.
Det måste se ut som självförsvar.
Ingen sa nåt om John Elder förrän jag kom hit.
Jag tänker inte låta honom dra först.
Gör inget förrän jag säger till.
Visst, säg till, du.
Men jag sköter det på mitt sätt.
Nu kommer bröderna Elder att fråga hur vi fick gubbens ranch!
Sköt bokföringen, du, så sköter jag bröderna.
- Det blir inte lätt. - Det är aldrig lätt.
Vill man äga en stad så får man bemöda sig lite.
Jag var så liten när du och John gav er av.
Är han så snabb som alla säger?
Redan som grabb var han snabbast. Jag var rädd för honom.
Men sånt arbete betalar sig inte så bra.
- Jag rekommenderar min bransch. - Stöld...
Bättre arbetstider och mindre skjutande.
- Jag önskar att han hade kommit. - Du kan sluta önska. Han är här.
- John... - Matt... Det var inte i går.
Du har då inte blivit vackrare.
Tom... Inte du heller.
- Är det lillgrabben? - Jag är nästan 18!
- Bud studerar. - Vad sägs om det?
När jag gick i skolan klarade jag inte mer än 4+4=8.
Mamma ville...
Mamma ville att jag skulle studera.
Ja...
Du är lite sen. Vi har varit på begravningen.
Jag såg på från en kulle. Katie hade inte velat ha bråk.
Det har aldrig hindrat dig.
- Hur dog hon? - Doc Isdell sa att hon slet ut sig.
Efter slaganfallet kunde hon inte prata. Det var då prästen skrev.
Jag hälsade på för tre år sen.
Ja, för att be om pengar till din butik.
Själv kom du aldrig hem.
Det struntade Katie i. Jag var aldrig hennes favorit.
Det är bara du och Bud som har träffat mamma de senaste åren.
Jag har också varit borta.
Ja...
- Är det som sägs om dig sant? - Bara de dåliga sakerna.
Hur många män har du dödat?
Fråga Tom, han verkar veta mer om mig än jag gör själv.
Inte illa, när vi inte har setts på tio år.
Jag frågar dig. Hur många?
- Vad har Katie sagt? - Inte mamma. Andra.
- Dagens, miss Gordon. - Hej, Bud.
Miss Mary driver pensionatet. Mina bröder...
Hej, Matt. - Tom... - Hej, John.
Det var inte i går.
Är du den magra lilla flickan som bodde granne med Fergusons?
Nej, jag är den magra lilla flickan som bodde granne med Mastersons.
Ursäkta att jag stör i sorgen, men ni behöver mat.
Katie bad mig titta in, om ni kom till begravningen.
Det var vänligt av dig.
Jag gör det inte för er skull. Jag gör det för att Katie bad mig.
Hon tyckte om gungstolen.
Hon verkar ha anförtrott sig åt dig.
Om henne söner hade funnits där-
- hade hon inte behövt anförtro sig åt främlingar.
Hon berättade att ni aldrig glömde bort henne-
- att ni skickade pengar, hjälpte till med Buds skolgång.
Hon var så stolt över er.
Hon ljög om sina söner för att dölja sin skam.
Texas hade tagit hennes söner.
"Texas är en kvinna", sa hon-
- "en stor, vild, vacker kvinna."
"När ens son börjar bli stor"-
- "står Texas där och viskar leende"-
- "'Kom, så ska vi har roligt!'"
"Det är alltid svårt att uppfostra barn", sa hon.
"Men mot Texas har en mor inte en chans."
Det var därför hon drev på Bud så. Texas hade tagit er andra.
Hon skulle se till att Bud fick en utbildning eller dö på kuppen.
Och hon dog.
Miss Gordon, varför tyckte hon så mycket om gungstolen?
Hon fick den av er pappa. Hon skulle inte ha bytt den mot en diamantring.
Tack för att du var så snäll mot henne.
Snäll mot henne? Det var hon som var snäll mot mig och andra.
Hon förtjänade bättre av sina barn.
- Miss Gordon... - Du bär fortfarande revolver, ser jag.
Är det nån som är hungrig?
10 mot 1 på att hon lagar god mat.
Jag skulle ha förlorat vadet.
Hur kunde nån i vår familj börja studera?
Jag ville inte. Det var det eller fängelse.
- För vad då? - De sa att jag stal en häst.
Jag vet hur det känns, sånt säger folk jämt om mig.
- Stal du den? - Jag bara red på den.
Men mamma höll inte med. Och hon tjatade ändå jämt, så jag började där.
- Var då? - Bergsbrukskolan.
Den 3 september. Tåget kom till Golden veckan innan-
-och jag bestigde Pike's Peak.
- Varför? - Det fanns där.
- Vad gjorde du med Pike's Peak? - Bestigde det.
- Nej, du besteg det. - Sak samma. Jag tog mig till toppen.
- Det heter inte "bestigde". - Vad hände med hästen?
Hon slet för att ge dig bildning. Varför använder du den inte?
- Varför stal du hästen? - Det gjorde jag inte.
Jag låg i sängen och hörde nån prata utanför, så jag gick till fönstret.
Gubben Hyselman sa att jag hade stulit hans grå häst.
En grå häst? Vad sa Katie?
Hon var lika förbannad som han och bad honom se efter.
Han kom ut med hästen och mamma gick efter och hängde med huvudet.
Hon var rädd.
- Mamma? - Jag hade aldrig sett henne sån.
Hon sa att han skulle hämta sheriffen. Jag måste lämna delstaten.
Jag bytte om, mamma packade åt mig och jag for med morgontåget.
- Inte mycket till historia. - Jag gillade när han bytte om.
- Ja, det började just bli intressant. - Jättekul!
Kul...
Hur länge bodde mamma här?
Vi flyttade när pappa hade dött.
1200 tunnland prima mark. Jag undrar varför hon sålde.
- Hon kunde inte sköta ranchen själv. - Hon måste ha fått pengar för den.
Vi går till banken och delar dem på fyra.
- Snarare tre och en halv. - Bud behöver pengar till studierna.
Jag ska inte studera. Jag följer med honom.
Du glömmer en sak. Ingen har bett dig följa med.
Själv vet jag inte vart jag ska.
- Men ingenstans där jag har varit. - Jag klarar mig själv.
Vi gör upp allt annat först och pratar om honom senare.
Vi ska se om hon hade några skulder.
Skulder? För vad då?
Har ni betalat för begravningen?
- Och i handelsboden. - Det kan inte vara mycket.
Jag går till Hyselman. Du och Bud går till handelsboden.
Matt pratar med Doc Isdell. Vi ses på banken.
Bud, du ser likadan ut som när du gav dig av.
Jag trodde att han skulle ha en sån där platt hatt med tofs-
-bära glasögon och se klok ut.
Mr Peevey, ni minns väl min bror Tom?
Hej, Tom. Det var tråkigt med er mamma.
Jag skulle inte sakna min egen mamma mer om hon gick bort, Gud förbjude.
- Det gällde mammas räkning. - Vi vill betala.
Jag har den här inne. Stig på.
Få se nu... Här är den.
- Hur mycket är det? - 6 dollar och 20 cent.
Högsta kortet, kvitt eller dubbelt.
Mamma, hur mycket skulle Katie Elder få för klänningarna?
- Har inte du betalat för dem? - Nej, inte än.
Och nu är pojkarna Elder här.
Fyra klänningar à 2,50 och två gitarrlektioner à 50 cent.
Det innebär att jag är skyldig er 4 dollar och 80 cent.
Gitarrlektioner?
Jag tänkte att mamma skulle försörja sig på att spela gitarr i saloonen.
- Vill ni höra henne? - Nej tack. Nån annan gång.
Glöm inte pengarna.
- Tack. - Titta gärna in.
Jag önskar att du var skyldig mig 100 dollar, men det är du inte.
Hon kom in en dag och ville sälja en grå häst.
Hon bad mig hämta min grå häst.
De var det vackraste par man kunde tänka sig.
Jag frågade vad hon begärde för pris. "En begravning", sa hon.
"Vems?" sa jag.
"Min", sa hon. Så gick det till.
Samma grå häst som Bud stal?
Hörde du det? Vi gjorde upp det för att skrämma Bud att börja studera.
Jag ställde hästen i ladan och kom tillbaka senare och gormade-
- och hon gav mig svar på tal som om hon menade det.
Hon var klok, din mamma.
Och min pappa?
Du begravde honom också, eller hur, Henry?
Ja, det var en oförskräckt karl. Han gick inte ur vägen för nån.
Jag minns när gamle Thad utmanade honom på duell.
Din pappa fick välja vapen-
- och eftersom det var nationaldagen valde Bass romerska ljus.
De gick sina tio steg-
- och tände de romerska ljusen med cigarrerna.
Thad var som ett åskmoln och Bass skrattade så när eldkulorna flög-
- att han missade Thad med ett par meter.
Till sist for en eldkula ner i din pappas byxor.
Han tog tag i byxbaken och sprang och satte sig i vattenhon.
Det var den roligaste duell jag har sett.
Det var det sannerligen.
Hur dog han, Henry?
Det såg ut som om han hade skjutits i ryggen.
Försökte nån ta reda på vem det var?
Sånt vet jag inget om. Fråga Billy, eller Ben Latta.
Det är bra, Henry.
Jag trodde att han skulle gå till banken och handelsboden.
Men vad gjorde han så länge hos Hyselman?
- Ska jag fråga honom? - Det skadar inte. Men prata bara.
- Mr Venner... - Stig på.
Ni verkar vänta oss.
Jag trodde att ni skulle titta in.
Ja, vi vill klara upp dödsboet.
Det finns inget att klara upp.
- Inget? - Hon hade inte en dollar.
Hon hade pengar i fjol. Hon betalade för mina studier.
Hon måste ha fått nåt för ranchen.
- Sa hon det? - Jag tog det för givet.
- Varifrån fick hon pengarna? - Det är så dags att undra nu.
I åratal gav hon gitarrlektioner för kaffe-
-och sydde för att köpa kläder åt Bud.
Hon talade bara gott om er.
Har ni tittat i hennes garderob, på hennes kläder?
Där finns en blå vinterklänning och en grå sommarklänning.
- Och huset? - Hon ägde det inte.
Jag... banken lät henne bo där så hon skulle få tak över huvudet.
Men hon betalade hyra.
Katie tog inte emot nåt av nån, hennes söner skickade ju pengar...
Ni kommer att upptäcka att Clearwater har förändrats.
Vi har stora affärer på gång.
Vi vill inte få dåligt rykte.
God middag, mina herrar.
Vad gjorde hon med pengarna som hon fick för ranchen?
- Hon skänkte inte bort den. - Det vet jag inget om.
- Har ni inget arkiv? - Det har brunnit.
Jag kan inte minnas varenda transaktion. God middag.
Varenda transaktion, eller bara den här?
Tja...
Använd gärna huvudingången.
Tids nog blir du utburen andra vägen.
- Vad gjorde John Elder här? - Pratade.
- Och det angår inte dig. - Nu angår det mig.
- Vem är du? - Mr Hastings undrar.
- Han bad mig ta reda på det. - Jag struntar i vem som undrar.
Jag kan förstå att mr Hastings kan oroa sig för-
-vad jag kunde säga till Johnny Elder.
- Tänker du berätta? - Nej. Försvinn härifrån.
Hör du!
- Allt väl? - Ja.
- Vem är han? - Jag har aldrig sett honom förr.
Morgan Hastings bad honom ta reda på vad vi pratade om.
Morgan Hastings?
Han är ny i trakten och verkar vilja ta över här.
Han äger din mammas ranch.
Jag tänkte be dig titta till mammas grav när du hinner.
Behåll pengarna, John.
- Jag ser det som ett privilegium. - Tack, Henry.
Tog det så lång tid att ge honom ett par dollar?
- Vi tar en titt på ranchen. - Varför det?
Kalla det hemlängtan.
Det har förändrats.
Minns ni när vi lekte i ladan?
Jag var liten när du föll och bröt benet.
Du var inte född. Och jag blev knuffad.
- Nån knuffade jämt ner mig. - Du studsade så bra.
Hela familjen skröt om hur bra du studsade. Nu studsar vi neråt.
- Dagens. - Det här är privat mark.
- Vi söker Morgan Hastings. - Det är min far.
Men han är borta hela dan.
Då kanske du kan hjälpa oss.
Du förstår, den här ranchen var vår, och nu är den er.
- Vi har några frågor. - Jag tänker inte svara.
- Försvinn härifrån. - Vänta lite. Hetsa inte upp dig.
Försvinn, det är en order!
- Har du problem, Dave? - Ja.
Nej då. Jag heter John Elder och det här är mina bröder.
- De vägrar ge sig av. - Det stämmer inte riktigt.
- Jag tänker inte tåla mer bråk. - Mer bråk?
Ja, han gav sig på en karl i stan, och nu gör han intrång på privat mark.
Ge er iväg, annars burar jag in er.
Det skulle vi inte tycka om.
Det spelar ingen roll.
- Ser du? Vi är inte inburade. - Det här kommer ni att få ångra.
Vi följer med dig in och reder upp det här-
-men inte som några brottslingar.
Upp på hästen.
Vi kommer tillbaka.
Billy! Det här måste du se.
Kom!
- Vad har hänt? - Han slarvade.
De överföll mig på Hastings ranch.
Vi kom in för att reda upp det. Han hade inte rätt att gripa oss.
- Han bär sheriffbricka. - Vi ville bara ha några svar.
Nästa gång kanske du ska vänta tills jag ber dig sätta efter nån.
Det är bra, ni kan gå.
- Gå ni, jag ska prata med Billy. - Jag följer med.
Billy...
Ända sen jag kom har folk bett mig ge mig av eller siktat på mig.
En revolverman är ingen hjälte.
- Jag är ingen revolverman! - Du är hans bror.
Jag vet hur man handskas med fientliga städer.
Vid Katies grav sa du att du inte var ute efter bråk.
- Kör du bort mig kommer jag tillbaka. - Det gäller mig också.
Varför sa du inte att Bass blev skjuten i ryggen?
Spelar det nån roll varifrån kulan kom?
Ja, om man vill ta reda på om han blev mördad.
- Vad vill ni veta? - Vad hände med vår ranch?
- Pappa borde ha fått pengar. - Inte om han spelade bort ranchen.
- Gjorde han det? - Hastings påstår det.
Jag har ingen anledning att tvivla på honom. Han hade sex vittnen.
Er pappa måste ha varit rätt full.
Han ville försörja Katie, vinna en förmögenhet åt henne.
- Hur kunde hon stå ut med honom? - Hon älskade honom.
- Det var allt hon begärde. - Vi älskade honom allihop.
Men när han började spela och supa...
- Hur lång tid efteråt sköts han? - Samma natt.
Är inte det ett märkligt sammanträffande?
Jag kan inte bevisa nåt.
- Vi hjälper dig. - Det behövs inte.
Är det inte lite sent att undra vad som hände?
- Vem sköt honom, Billy? - John... sluta snoka.
Det blir bara bråk.
Bråk...
Hastings.
Miss Gordon, jag ville prata om Katies ägodelar.
Hon ägde inte mycket, men det skulle glädja oss-
- och hon hade säkert velat att du skulle få nåt ni tyckte om-
- som kanske gungstolen och såna saker.
Tack, John. Det skulle jag hemskt gärna vilja ha.
Fint. Jag kommer förbi med dem.
Jag tål inte karlar som tvingar sig på flickor-
-som avskyr dem.
Ett fint par, mr Hastings.
Det finaste som finns.
- Vilket välkomnande... - Ursäkta.
Jag kände på balansen. Det bästa par duellpistoler som nånsin tillverkats.
- Är ni två av bröderna Elder? - Det stämmer.
Jag beklagar sorgen. Er mor var en underbar kvinna.
När er far miste ranchen och gick bort-
- erbjöd jag henne pengar, men hon ville inte ha dem.
- Varför gjorde du det? - Jag kände mig skyldig.
Ja, skyldig. Jag ville ha ranchen. Jag behövde den.
Den här stan kan växa.
Då behövs vattenkraft till en kvarn. Det fanns på ranchen.
Jag tänkte köpa den, inte vinna den på kortspel.
Ursäkta, men kan vi få se överlåtelsehandlingen för ranchen?
Javisst. Naturligtvis. Ni är i er fulla rätt.
Här är den.
Ja, här är den.
Där är er fars bomärke. Han kunde ju inte skriva.
Och vittnenas namnteckningar.
- Var du ett av vittnena? - Naturligtvis.
- Jobbar alla vittnena åt dig? - Till och från.
Vad spelade ni när pappa förlorade ranchen?
- Vad vi spelade? Blackjack. - Blackjack?
- Är du säker på det? - Javisst.
Pappa sa alltid att han aldrig i livet skulle spela blackjack.
Han skulle skjuta oss om vi gjorde det. Det var ett spel för fruntimmer.
Du känner ju alla här i stan.
Vad var det för usel, stinkande råtta som sköt pappa?
Varför frågar du mig?
Vi tänker ta reda på det.
Vi spelade ju blackjack med pappa när vi var 3-4 år.
Vi vet det, men inte Hastings.
Bud...
"Katie Duane, född i Ohio." Inget datum.
"Gift med Bass Elder den 8 september 1850"-
- "i Clearwater i Texas."
- Den här behåller vi. - Vi lottar ut den.
Pastorn får hälften av pengarna.
Vi borde skaffa en fin sten till hennes grav.
En stor sten som det står nåt fint på.
- Vad heter det? - Ett monument. - Vad tycker du?
- Hon skulle tycka om det. - Varför köpa en sten?
För att hon borde få ett minnesmärke.
Ridders mamma fick en marmorängel som pekar.
- På vem? - Ingen! Uppåt.
- Kör till, en marmorängel. - Måste det vara en ängel?
Fast nån sköt av ängeln fingret-
-så den ser ut att hytta med näven.
- Ett marmorlamm, då. - Vad sägs om en häst?
- På en grav?! - Mamma älskade hästar.
Skulle du vilja ligga under en marmorhäst i all evighet?
- Vad tar det åt oss? - Du sa att hon skulle tycka om det.
Inte den sortens monument. Hon ville att nån av oss skulle bli nåt.
Där kammade hon allt noll!
Inte om Bud fortsätter att studera. Det är vad hon skulle ha velat.
Varför just jag? Kan inte nån av er bli nåt?
- För sent. - Jag vill inte bli nåt monument.
Jag följer med dig. Vi blir berömda, som bröderna Dalton.
De är berömda, men en aning döda. De blev hängda!
Vi behåller boken.
Hästar!
- John! - God kväll. Jag tog med sakerna.
Stig på.
- Vilket fint rum. - Tack.
Blir det bra här?
Det blir bra.
Så omtänksamt av dig, John.
Varje gång jag ser den ska jag tänka på Katie.
Här är dina saker-
- och vi ville att du skulle ha den här.
Det är ju er familjebibel. Behåll den.
Den skulle inte passa där jag håller till.
Jag behåller den, men den är din när du vill ha den tillbaka.
De här är också dina.
Jag vet att de var privata, men Katie ville att jag skulle lära känna dig.
- Inte mig emot. - Du slutade skriva för många år sen.
Hon läste de gamla breven som om de just hade kommit.
Sen lät hon mig läsa dem.
Jag förstår inte hur ni kunde läsa dem.
- Min handstil är inte vacker. - Men det du skrev var det... i början.
Sen märkte jag en förändring. Din mamma märkte aldrig nåt.
- Alla förändras. - Inte som du.
Jag hörde berättas om dig.
Det var inte samma man som skrev breven.
Söker du din fars mördare?
Ja. Den som gjorde det stal troligen ranchen från Katie.
- Jag är skyldig henne det. - Varför? För att hämnas?
Döda igen? Kanske inför Bud, så han blir stolt över dig?
Låt inte Bud dyrka dig för att du är en dråpare.
Katie ville att han skulle studera, så namnet Elder skulle stå för nåt.
Jag ska gå nu.
Tack igen för det här.
Varför hade inte Katie velat att jag hittade mördaren?
Det innebär mer dödande, och Katie avskydde dödande.
- Hur mycket pengar har du? - Varifrån skulle jag få pengar?
- Du fick fem dollar av Peevey. - Skulle jag betala drickat själv?
Pappa skulle resa sig ur sin grav. Betala aldrig spriten själv!
- Titta här. - Två whiskey. - Det ska bli.
Tack ska ni ha.
Botten upp!
- Bartender! - Ja, herrn?
Kan man få sig ett glas på kredit här?
Tyvärr.
Jag ska ordna ett glas till.
Vi skaffar pengar till dricka genom ett lotteri.
- Vad lottar du ut? - Mitt emaljöga.
Vem vill vinna ett öga?
Vill du så gärna ha ett glas, så bjuder jag.
Själv skulle du inte låta dig bjudas om du inte kunde bjuda igen.
Vad sägs? 50 cent lotten. Ni kan vinna ett öga värt 22 dollar.
Jag har alltid velat ha ett tredje öga.
- Ska du spela poker eller leka? - Leka. Jag förlorar pengar.
- Jag är med. - Se, men inte röra.
- Jag är med. - Fram med pengarna.
- Det var nio. - Jag har sju.
Det är... 9 dollar och 50 cent.
En halvdollar till så blir det tio.
Här har du. Jag vill ha det där ögat!
Vi behöver nitton vita marker och en blå.
Den som drar den blå marken vinner det fina lilla ögat.
- Skaka om. Vem satsade först? - Jag.
Då får du dra först. Varsågod, Vem blir det som vinner...?
- Få se vem som vinner. - Dra.
Få se hur det går för den här långe, stilige herrn.
Är det bara vita marker?
Den här herrn satsade dubbelt. Du får dra två gånger.
Hoppas lyckan ler mot dig.
Han vann!
- Jag vann! Ge mig ögat! - Där borta ligger det.
Jag kanske ska göra en kravattnål av det.
- Hur mycket vill du ha för det? - Jag tänker behålla det.
- Du får tre dollar. - Nej, det här ska ge mig tur.
Där rök bröllopet. Flickan såg mig med lappen en gång.
- Hon vände sig bort. - Det är inget fel på dig.
Låtsas att du är en flicka, så ser du att det förstör min manliga skönhet.
- Sälj det till honom! - Kör till, jag säljer det.
- Fem dollar. - Fyra, så bjuder jag på ett glas.
Låt gå.
Whiskey åt herrn, åt mig och åt grabben här.
Ska du inte sätta in det igen?
Sätta in det? Då blir det trångt här.
Det skulle bli trångt.
Jag tycker inte att det där var roligt.
Du är en lögnare och bluffmakare precis som din farsgubbe.
- Kände du farsgubben? - Ett fyllo var han också.
- Lögnare! - Han är bara barnet.
Lägg dig inte i! Han tror att han kan dra växlar på sin brors rykte.
Jag har inga höga tankar om hans bror heller.
- Han är inte beväpnad! - Men det är jag.
Lägg dig inte i, Bud.
Jag tror inte att han vågar.
- Ge honom en revolver. - Det var inte illa menat.
Han kallade mig lögnare. Jag sa sanningen.
Du kan ta min, pojk.
Ta upp den.
Han kommer från en familj av oduglingar som inte vågar...
John!
Han kallade pappa lögnare och fyllo!
Gäller inbjudan att ta upp revolvern även för Johnny Elder?
Nu kan du visa att du inte har höga tankar om honom.
Tom, ta ut honom härifrån.
- Han ska ta tillbaka! - Tom...
Hörde du inte? Han kallade pappa lögnare och fyllo!
Det stämmer nog.
Se till att han håller sig härifrån.
John...
...ut härifrån.
God natt, grabbar.
Vart tänker du gå?
Avsluta partiet.
- Bud, ska du inte äta? - Nej!
Jag tänker på vad den där skunken sa om oss!
Och han, revolvermannen som alla skryter om-
- han slank därifrån med svansen mellan benen!
- Håll klaffen. - Nej!
Varför lät du mig inte göra nåt?
Han hade gjort slarvsylta av dig.
Du hade dött innan du rörde vid revolvern.
Och Katies liv ska inte ha varit förgäves.
- Du ska studera. - Nej!
Jo, om jag så måste binda dig och bära dig dit.
- Jag tänker inte lära mig nåt. - Jag kan inte tvinga dig.
Men du vill inte slå följe med mig nu när jag har skämt ut namnet Elder.
Nej, det kan du skriva upp!
Den var mammas, nu är den min. Jag ska ta honom. Vem följer med?
- Du går ingenstans. - Ska du hindra mig?
Ja, det ska jag.
Det kan du skriva upp!
- Vad fasen slog du mig för? - Du gjorde inget när han slog mig.
Jag har honom!
- Har du honom? - Ja.
Ur vägen!
- Dagens. - Dagens.
Synd att jag missade början.
- Är det vårstädning på gång? - Vi håller på att bekanta oss.
Vi har inte träffats på några år.
Jag söker mrs Kate Elder.
Hon bodde här. Vi är hennes söner.
- Hon dog för några där sen. - Det var tråkigt att höra.
- Jag beklagar sorgen. - Tack.
Jag träffade aldrig mrs Elder, men jag fick ett brev från henne.
Jag hade ärende till Clearwater, så jag tänkte hälsa på henne.
Dessvärre kom jag för sent. Det är ett intressant brev.
Vill ni läsa det?
"Mr Charlie Bob Striker, Pecos, Texas."
- Är det du? - Ja.
Det här är Matt och Bud och Tom. Jag heter John Elder.
Dagens.
"Bäste Mr Striker, man har sagt mig att ni har alldeles för många hästar."
"Om det är sant har ni min medkänsla."
"Jag har själv varit i samma situation."
"Om ni är i samma belägenhet i juni"-
- "kanske jag kan hjälpa er genom att förvärva 100-200 djur"-
- "förutsatt att ni kan bevilja mig kredit"-
- "tills jag kan sälja dem vidare."
"Jag är intresserad av djur av god ras, men inget märkvärdigt."
"Vilket är det lägsta pris ni kan acceptera?"
"Vänliga hälsningar, Kate Elder."
Hästar?
Det låter som om hon var rik som ett troll.
Ju mer jag läste, desto underligare verkade det.
Jag tänkte: "Striker, du har gjort mycket dumt."
"Det är på tiden att du gör nåt dumt igen." Tyvärr kom jag för sent.
- Du och hon hade blivit ett piggt par. - Tack.
- Kom in. - Tack för gästfriheten.
Det är bättre för mitt onda knä att sitta kvar.
- Det var trevligt att råkas. - Jag har ett förslag.
Jag klandrar dig inte om du avböjer.
- Få höra. - Jag skulle vilja ta hästarna.
Jag skulle sälja dem i Colorado.
Men jag har inte heller några pengar.
- Du skulle få halva vinsten. - Och ni andra?
- Är ni med på det? - Ingen har frågat.
- Säger du åt oss eller frågar? - Frågar.
Det kan fungera.
- Matt? - Jag vill veta en sak.
- Går pengarna till hans studier? - Det var tanken.
I så fall hakar jag på några veckor.
- Nå? - Du knäckte nästan min käke.
Det var meningen. Vissa måste man tydligen bulta vett i.
- Du övertygade mig visst. - Vad sägs?
Jag tänkte göra nåt dumt för er mammas skull, så jag gör det för er.
Kom till min ranch så får ni hästarna.
- När vill ni ge er av? - Om ett par timmar.
Fint. Jag väntar.
Sätt fart!
Ditt drag, Billy.
Harry, en vacker dag kommer jag att slå dig.
Jag önskar att du gjorde det.
Du har förlorat åtta partier i rad. Du är inte direkt en utmaning.
- Var har du varit? - Hos den federala sheriffen.
Ta en titt på det här.
Det visar att mina slutsatser inte var förhastade.
Tom Elder är efterlyst för mord.
- Vad fick dig att tänka på det? - Jag.
Han visste en del om Tom Elder och jag undersökte det.
Jag kan inte tro att Tom skulle vara en mördare.
Varför inte? Han är en Elder.
Ett namn innebär inte att nån är skyldig.
- Där har du beviset. - Det bevisar inte att han är skyldig.
Du hatar dem, Ben. Det var därför de avväpnade dig.
Jag kan visst inte göra nånting rätt.
Ben, du beter dig som en uggla.
Ju starkare man lyser på honom desto mindre ser han.
- Vart ska du? - Jag ska gripa Tom Elder.
Inte med det där vapnet.
Och visa inte så tydligt att du gärna skulle använda det.
- Jag gör det själv. - De är fyra.
Jag kan också räkna, Ben.
Ben har rätt, du behöver hjälp.
Hade du tänkt följa med?
Eller menar du att jag ska ta med karln du har lejt?
Han är en duglig karl.
Vad är det du inte vill att Elders ska få veta?
Jag vill bara hjälpa till.
Visst. Placera oss på kartan, göra oss alla rika.
Man kan växa med en stad, Billy.
Eller dö, som Bass Elder.
Kom hit, Ben.
- Vad är det? - Billys häst kom just, utan honom.
Vi samlar ett uppbåd, Harry.
Här.
Han andas.
Ta honom till Doc Isdell. Vi ses vid floden.
Efter dem!
Du skötte dig bra i dag, grabben.
- Var har du lärt dig det där? - Inte i skolan.
Vi vill göra dig rik och respektabel och du trilskas hela tiden.
Jag vill inte bli rik och respektabel. Jag vill vara som ni.
- Käftar han emot nu igen? - Vad ska jag göra?
- Visa respekt för en Elder. - Kul... Den har jag hört förr.
Katie gav oss smisk med björkris om vi vågade säga emot.
Vem är karl nog att göra mammas jobb?
Nej... Du vågar inte. Nej!
Hör ni!
Har jag inte lärt er att inte bada med kläderna på?
Ett uppbåd. Vem tror du att de jagar?
Inte oss, om de inte tror att hästarna är stulna.
- Det är Ben Latta. De jagar oss. - Vad ska vi göra?
Vi har inte gjort nåt. Vi flyr inte.
Vi tar bara hästarna och ger oss av och låtsas som ingenting.
De är fyra. Det är bröderna Elder.
Skjut inte, ta dem levande!
- Bud? - Ingen fara.
Vad är det här?
- Att stjäla hästar är olagligt. - Att skjuta dem också.
Vi har fått dem på lagligt vis och kan bevisa det.
Ni tror oss nog inte, men Billy gör det.
- Varför sköt ni honom, då? - Är Billy skjuten?
Skjuten, men inte död.
Han berättar vem det var.
Han skulle gripa Tom.
Det håller inte.
Om vi hade skjutit Billy, varför skulle vi då hämta en hjord hästar?
- Och driva dem genom Clearwater? - Kasta vapnen på marken.
Gör som han säger.
Mer dödande bevisar inget.
Bind dem.
- Och hästarna? - Ägaren hittar dem.
Jag har ett brev från ägaren.
- Det hjälper inte Billy. - Det var inte vi.
Billy blev skjuten vid Lupinstugan.
- Lupinstugan? - Ja. - Om de konstrar, så skjut dem.
Du ska få en present. Du får alla goda gärningar för egen del.
Goda gärningar?
För mammas skull. Det är därför vi är här.
Vi är här för att du har hamnat på en efterlysningsaffisch.
Du har hamnat i en och annan knipa själv!
Berätta vad som hände.
En bartender ilsknade till när jag lottade ut ögat.
Han började knalla med en .45:a.
- Vad kunde jag göra? - Det var självförsvar.
Varför försvarade du dig inte i rätten?
Det var hans stad och jag var en utböling.
Titta.
- Hur är det med Billy? - Jag vet inte.
- Du tror också att det var vi. - Jag vet inte vad jag ska tro.
Om ni bara hade lämnat stan på en gång...
Whiskey. Hat.
Det verkar som om alla i stan har bestämt sig.
Gå hem, Mary. Stanna där. Jag vill inte ha dig här.
Billy är död.
Gå nu.
Sa han vem som sköt honom?
Han sa aldrig att det inte var ni.
- Hämta ett rep! - Häng dem!
Jag sa åt dig att gå hem.
- Lynchmobben, då? - De tyckte om Billy.
- Billy skulle inte ha lynchat en man. - Fyra män.
Tre män och en pojke. Hur kan du vara så säker på att de är skyldiga?
De är övertygade. De skulle sitta i juryn.
Det är inte din sak att döma dem. Skicka efter den federala sheriffen.
Säg inte åt mig vad jag ska göra!
Såg ni hur folk tittar på oss?
Ja, jag såg.
Och vi ska härifrån.
Har du nån annan plan?
När de kommer med mat i morgon tar vi nyckeln.
- Hur ser det ut? - Inte bra, domarn.
- Håll rättegången i morgon. - Med en jury ur den mobben?
Det är inte rättvisa, det är mord.
Har vi så det räcker, Charlie?
Nej. Skjutvapen stoppar ingen mobb, och det vet du.
- Tänker du bara släppa in dem? - Inte den tonen!
Jag och Billy Wilson förlorade aldrig en fånge.
Han skingrade mobbar utan vapen. Jag har sett det.
Men du är ingen Billy Wilson!
- Han menade inte illa. - Varför använder han inte huvudet?
Om han hade en gnutta av Billys tåga-
- skulle han få ut pojkarna ur stan innan det var för sent.
Titta där ute. Just nu är de dina vänner.
Man snart skjuter du mot dem. Det kommer du att göra.
Vi flyttar dem.
Vi flyttar dem till Laredo i morgon bitti.
Tom, det kommer nån!
De måste ha ändrat sig.
Ropa på ett sheriffbiträde. Säg att du är sjuk.
Är du inte klok? Vill du få nacken i sträck?
- Vi väntar. - Inte på en mobb.
Vi är här för att du flydde i New Orleans. Vi flyr inte igen.
- Vi sviker inte Katie. - Det är vi som är i knipa.
- Och det var inte hon? - Hon är som alla mammor.
Hennes barn blev inte som hon ville. Än sen?
Ingen fattar beslut åt mig. Jag gör det själv.
Visst, köp henne en ängel eller ett lamm. Ge henne ett marmorblock.
Det är ditt beslut. Men det här är mitt.
Även om vi alla blir dödade så flyr ingen. Katie ska segra.
Ni ska till Laredo.
Och om ni försöker nåt får ni smaka på det ni gav Billy.
Kom igen!
- Är bojorna klara? - Ja.
- Ni två, kom hit. - Jag vill inte kedjas ihop med honom!
Det är så dags att börja välja sina vänner...
Upp med benet.
Se till att de sitter åt.
Lyft höger hand.
Svär ni att som sheriffbiträden se till att Texas' lagar åtlyds?
- Säg ja. - Ja.
Sätt er i vagnen.
Vänta tills de är på bron.
- Jag litar inte på vakterna. - Kuskarna är på vår sida.
De vet vad de ska säga: "Vi överfölls av Elder-gänget."
- Varför stannar du? - Hästarna ska få vila.
- Vad är det, Ned? - Hästarna vilar.
- Nu! - Hoppa!
Upp med händerna, Ben.
- Du bär sheriffbricka. - Det gjorde Billy med. Släpp geväret.
- En revolver förslår inte. - Ben har vapen i vagnen.
- Kan du täcka oss? - Tre skott kvar.
- Kan du simma under vattnet dit? - Annars får du hålla ner mig.
Kom.
Jag visste att ni skulle lyncha dem.
Visst, Ben, men de förtjänar det.
Stopp!
Tom! Använd hästarna för att ta er hit.
Håll jämna steg med mig, annars snavar vi.
Curley, nu får du göra skäl för din lön.
Ingen Elder får komma levande härifrån. Sätt fart!
Är ni klara?
De fick tag på Bens gevär. Vi får aldrig ut dem därifrån.
- Jag skulle vilja spränga ut dem. - Det finns dynamit i vapenlådan.
Det här känns inte bra.
Det är för tyst.
Vi drar oss bakåt.
Täck mig.
Nu!
Se upp!
Matt!
- John... - Jag ska hjälpa dig.
Nej, jag...
John... Jag önskar att...
Kanske Bud...
Jag... jag önskar...
Här kommer de!
Jag är träffad!
Jag är träffad! John!
John Elder! Kasta hit ett vapen, jag hjälper er!
- Ben tänker hjälpa dem. - Idiot!
Nej, pappa, det är Ben!
Kom.
- Hastings ger sig av. Kom! - Vad ska vi säga?
Som Hastings sa. Vi blev överfallna av Elder-gänget. Kom nu!
Vi ger oss av innan de kommer tillbaka.
- Vi ska tillbaka till stan. - De mördar oss så fort vi visar oss!
- Vi flyr inte. - Jag gör det!
Hur då? Det finns bara en vagn, och Bud måste till en doktor.
Jag hämtar kärran.
Bär in Bud i ladan.
Stopp, Burr.
Gå hem. Försvinn härifrån.
Vänta, grabben. Vi behöver en doktor. Hämta Doc Isdell.
Gå, Jeb.
Rappa på.
- Ta av bojorna. Deras först. - Ja, herrn.
- Vart ska du? - Doc Isdell. En av dem är skadad.
- Vänta. - Pappa är där!
Låt honom gå.
Kom inte närmare, Harry.
Vad vill du?
Ge upp. Då låter jag doktorn komma hit.
Hämta doktorn, annars går smeden åt.
- Gör som han säger! - När han släpper ut dig.
- Harry! - Vi kan inte lita på honom, Will.
Vi kan lita på att bli skjutna av dina biträden.
Ditt gäng dödade bra karlar som skötte sitt jobb.
Mitt gäng? Vem dödade då Matt, sköt Bud och sprängde bron?
Vem dödade Billy?
Hur lång tid tar det att rida till Pecos?
Åtta - nio timmar.
- När såg du sist Billy? - Vi spelade schack klockan nio.
Vi kan bevisa att vi var i Pecos då.
Skicka efter sheriffen från Laredo.
Vi ger oss, men inte till dig eller nån härifrån.
Hämta sheriffen från Laredo så kommer vi ut.
- Hur ska jag få hit honom? - Jag vet inte.
Telegrafera eller hämta honom själv. Men skaffa hit honom.
Gå in, Doc.
Här borta.
Ut.
En av dem är skadad.
Jag vill att ni går hem.
De är mina fångar, precis som om de satt i häktet.
Den federala sheriffen kommer. Den som bråkar får med honom att göra.
Skingras och gå hem!
Gå nu!
Jag har gjort allt jag kan.
Det är bäst att ni får över honom till pensionatet så fort ni kan.
- John... - Ja?
Var inte orolig. Han klarar sig.
Vi ska se till att han får en bra uppfostran, du och jag.
Tänk om sheriffen hinner hit först?
Deras ord står mot vårt. Vem tror på en revolverman?
Tänk om nån av vakterna säger nåt?
De är inga veklingar. De säger inget.
Inte här inne, idiot! Ska du spränga oss i luften?
Curley rökte här inne!
Du är inte Curley!
John...
Dave. Han svarade aldrig på våra frågor.
- Vi har fått tillräckligt med svar. - Det är värt ett försök.
Du går inte ut. Sätter du foten utanför dörren så dör du.
Du går inte.
Sa Doc Isdell nåt om att byta...?
Rör du dig så dör du. Gör som jag säger.
Backa.
Sätt fart!
Det finns en kvar åt dig. Sätt fart!
Här har du en present. Nu kan du få dina svar.
Jag ska ge dig ett väldigt gott råd.
Det är inte läge att ljuga nu.
- Vem överföll oss? - Jag vet inte.
- Svara! Vem dödade min bror? - Jag vet inte!
Ut med språket! Du var med när Ben dog.
- Vem överföll oss? - Jag vet inte. Jag gjorde inget.
När jag låter dig andas igen vill jag höra rätt svar!
Pappa! Jag sa inget.
Jag tänkte inte säga nåt.
Släpp revolvern, Hastings.
De sköt på mig. De har min son Dave där. Hämta honom!
- Jag sa inget! - Vad sa du inte, Dave?
Min far... han dödade Ben. Han dödade honom.
Och min pappa?
Han upptäckte att han hade blivit lurad.
Och Billy började ana sanningen.
Billy också?
John...
Ge mig geväret.
Jag företräder lagen nu. Vi ska ta hand om Hastings.
Jag vill inte bråka med dig, Harry.
Jag skulle inte säga emot honom...
John.
Det här är nåt jag måste göra själv, Harry.
Hämta Doc Isdell åt Tom.
John!
Bud är här.
- Mår han bra? - Han behöver mycket omsorg.
- Det ska han få. Och Tom? - Doktorn är hos honom nu.
Tom sa att det behövdes mer än en kula för att döda honom.
Han är här inne.